Iva Adamcová – Odpovědi / Březen 2020

Zdravím vás přátelé, ještě než se pustím do odpovědí na vaše dotazy, ráda bych vás seznámila s informací od Zdeničky Pollakové, která zjistila, že mnoho z vás upozorňuje na to, že vám nepřicházejí od Slunečnice žádné emailové zprávy, i když jste se registrovali pro odběr novinek nebo máte vytvořenou jakoukoliv objednávku. Před pár dny se totiž zjistilo, že mnohým z vás nejspíš všechny zprávy od nás a to od října 2019, když se spustil nový systém, zůstávají neotevřené a uložené ve složce Hromadné. Proto tedy máte pocit, že žádné informace nedostáváte. A že jsme na vás zapomněli. Sledujte si prosím tedy, jakmile budete mít jakoukoliv rezervaci na besedu nebo pobyt, i tuto složku ve své emailové schránce. Jelikož odchází emaily mezi stovky až tisíce lidí, tak využíváme pro odesílání hromadných emailů platformu Ecomail a váš emailový klient správně náš email pro nás identifikuje jako hromadný. Hlídejte si tedy ve své poště i tuto složku a budete v obraze s informacemi týkajícími se Statku Slunečnice.

Ahojte milí moji, původně jsem chtěla tuto otázku napsat Ivance, aby na to odpovídala v besedě, avšak jistě má moc otázek a nebudu ji moc zatěžovat. I ve vás žije ta samá moudrost. Kvůli situaci jaká je jsem se nemohla zúčastnit nové přednášky ajurvédské psychologie našeho indického učitele. Naštěstí to vždy někdo nahraje a dostaneme zvukový záznam, bereme teď dopodrobna mysl. Jak funguje mysl a hlavně, co je za myslí. Govindži v úvodu druhého dne hovoří, co vyslovujeme, to posilujeme. Když budeme říkat, jsem unavená, tak tu únavu posilujeme. Když budeme říkat, že jsme zdraví, tak to zdraví posilujeme. Když budeme říkat, bolí mě zub, tak tu bolest zubů posilujeme. Když to přestaneme říkat nahlas, zůstane to sice v úrovni mysli, časem se to ale i z té úrovni mysli vytratí. Zajímal by mě názor Ivanky i váš názor, že takto můžeme tu mysl vědomě přeprogramovat. I teď, kdo má strach z koronaviru a stále na ten virus myslí se strachem, tak ho přitahujeme. I když víme, že je to dané, když ten strach v mysli není, je tam souhlas, tak vlastně nemá nad námi moc a nepřitahujeme ho. Takto by se to dalo aplikovat na cokoliv. Děkuji zlatíčka.

Vy už dneska víte, že váš děj časoprostorové křivky přes všechny dimenze ve hmotné složce je nastavený, je hotový. Období neboli éra ve 3D, kdy nám vládne Hmota neboli hmotné Vědomí, kdy jsou nahrané veškeré myšlenky, je éra, kdy se učíte přijímat a jít naprosto do všech situací, naprosto do veškerého dění, které kdy existovalo, abyste neminuli vše, co se máte naučit a čím máte projít. Proto 3D informace kalkulují se strachem ve vás, které se týkají 3D světa. To znamená, že Bílá magie, která je vrcholným postem ve 3D světě, tak ona v sobě má ten samý program, ale díváme se na něj ze stránky Odporové. To znamená, má vyvolávat strach. Jestliže mysl máme nahranou a veškerý děj také, je vidět, že se dostanete postupně krok za krokem do svobodné éry, to znamená do změny Hmotného Vědomí. Úroveň 3D bude ještě strašit, co všechno nemáte dělat, abyste přestali, aby se to nestalo. Ale uvědomte si, že jestliže je časoprostorová křivka naplněná veškerými situacemi a ději už v připraveném vývoji vašeho Ducha. Tehdy to znamená z 3D pohledu ještě vyvolávat strach, něčeho se obávat, abychom něco neposilovali, což už je skrytý Odpor. Uvědomte si, že Osud, kde máte přijít do stavu Vědomí Ducha a odložit Vědomí hmotné je nastaven tak, že smíte jenom pozorovat, v jaké úrovni jste. Co to vlastně znamená? Jestliže já dnes se ještě budu obávat něco vyslovit nahlas, tak je jasné, že do těchto oblastí dění, které odmítám, budu muset ještě vejít a už je to pro mě připravené. Naučte se žít to, co je a nebát se. Nebát se ve smyslu vše se může stát, teprve tehdy jste připraveni. Vše se může stát a já to přijímám, protože já nevím, co jako Bůh jsem si připravil ke svému vývoji, ale vím, že je to pro mě dobré. Tehdy odpadá strach vyhlížení, jestli mám něco posilovat nebo umenšovat. Přestaňte používat vůli člověka. Vůle člověka je iluzorní a vše, co vás čeká, je k vašemu dobru. To je důležité, co byste si měli zapamatovat. To znamená zajímat se o to, čím umenším dění, jestli budu něco vyslovovat nebo ne, to vás bude samozřejmě přibržďovat pochopení, že máte žít, co je v nastaveném vašem programu, je hrozně důležité a odpadá z vás kalkulace co jak dělat, aby se nestalo tam to a tohle. To stačí. Já jsem viděla odpovědi, které byly na FB. Jsou všechny krásné. Vy už tu Ivu vlastně ani nepotřebujete. Jste naprosto skvělí. Ano, každý po svém tam nastavil svou odpověď a myslím, že jste si to všichni rádi přečetli.

Milá Ivanko, dostává mě koronavirus. Obávám se o své chronicky nemocné staré rodiče a tchýni. Ale nejvíce o svého manžela, který má od svých 38 let kardiostimulátor. Z jedné strany jsem klidná, smířená se vším, pak mě ale dostává, že jim všem nezvládnu pomoci. Jsem zdravotní sestra. Už před měsícem jsem je upozorňovala, aby si nakoupili postupně zásoby jídla, kladla na srdce, že nesmí nikam chodit a s nikým se stýkat. Vypadalo to, že panikařím, ale tak to nebylo. Vím, že vše je dané, ale nemohu jen tak přihlížet bez boje. Ptám se, kdo ovládal mé myšlenky daleko dopředu. Dnes jsem ráda, že potraviny mají bez front a stresu. Rodiče a tchýně u mě totiž nebydlí. Ivanko, díky za tvou trpělivost. Mám tě ráda. Hanka.

Právě proto Hani, že jsi byla klidná a že jsi nepanikovala, i když to tak možná tvé okolí vidělo, když jsi dovedla odhadnout, kam se bude vývoj ubírat. A to skutečně budete vědět všichni. Veškerá lidská těla, která jsou schopna přijímat život takový, jaký je bez paniky a bez stresu budou dopředu vědět, co mají dělat. Jak se mají pojistit. Ale to přichází jako vjem, jako automatika. Samozřejmě okolí to může vnímat jinak. To vám musí být jedno. Tady je stav, kdy a to už jsem vám vysvětlovala, kdy se stáváte Bohem teda božským Vědomím, kdykoliv se tam položí nějaký problém nebo otázka, je okamžitě zodpovězena a nebudete vědět, co konat, jak dělat, protože nebudete ovlivňování hmotnou sférou. To znamená Odpory, které vám zúží kanál příjmový a vy se ocitnete v izolaci a opuštěnosti a v nevědomosti, protože celek vám vždycky pomůže. Takže nepanikujte, nebojte se, víte, že vše je dané. Ano, samozřejmě se vám tam bude vkrádat pocit strachu a obavy, ale pomoc vám přijde, jakkoliv budete klidní. Konec konců, když by šlo do tuhého, musela byste si asi zřejmě i ty rodiče, možná i tu tchýni, vzít k sobě anebo nějak vyřešit problém, aby byli na jednom jediném místě, kdybyste docházela. Ale to se všechno vyřeší přesně tak, jak má přijít. To stačí.

Dobrý večer, Ivanko, jestli mohu, chtěla jsem se zeptat na odebírání plateb. Vím, že musíme všechny platby splatit do posledního haléře a pokud se někdo rozhodne jít za léčiteli, tak si platbu pouze prodlužuje a dosti možná i prohlubuje. Jestli se člověk, který tě poslouchá, odebere k léčiteli, který mu odebere platbu, musí se automaticky stejná platba opakovat? Byli dotyční například s opakujícími se zdravotními komplikacemi, musí se udát přesně stejná nemoc a platba i s doprovázenou bolestí, jako tomu bylo ve stavu těsně před odebíráním platby? Srdečně děkuji za vysvětlení a těším se na další přednášku. Pusu Endy.

Endy, ono je to trošku komplikované. Vývoj je nastavený. To znamená, že jestliže procházíte ještě jakýmkoliv obdobím, jakoukoliv třídou, tak si musíte všechny varianty dopadů vašeho chování vyzkoušet, aby potom když přichází stav, když se mění Vědomí, jste si mohli porovnat vaše zkušenosti, aby vám věci docházely. To znamená, že jste nastaveni, že si ještě budete v té Bílé magii v úrovni Bílé magie odepírat platby. Tady vy píšete, jestli mohu, chtěla jsem se zeptat na odebírání plateb. Odebírání plateb vlastně jakoby, když se na to budete dívat z této stránky, tak neexistuje. Je děj výukový. Ano, v Bílé magii jde člověk k léčiteli, neví a nerozumí ještě prohlášení člověka Ježíše, že musíte zaplatit v této úrovni do posledního haléře, ale nelíbí se mu samozřejmě platba. Pokora je stav přijetí kompletně ke všemu, že je to smíření s celým Osudem, stoprocentním Osudem, a vysvětlovala jsem vám, že bod za bodem teď, teď, teď je připraven váš Osud se všemi ději, se všemi vztahy, se vším, co se tam odehrává a pokud jedno teď odmítnete, není to kompletní Pokora. To znamená, že vy si potřebujete projít celou škálu věcí. Jestliže ale Bílý mág zasahuje jako léčitel, v té době vývojově si myslí, že jemu se nemůže nic stát, že slouží Bohu, dostává tyto Dary od Boha, ano dostává je, ale přes náruč hmotného pána, který je také Božstvím, ale zasahuje do fyzikálních vlastností hmoty planety. Tehdy svým darem vám uleví, ale pozor, uleví vám jako ve spojených nádobách, abyste se naučili v této době pozorovat jakoby zázraky, které se samozřejmě vám tak jeví. V této době se vám uleví, ale pozor, zapomínáte na to, že vy jste tu nemoc neboli platbu měli za Odpor někde v minulosti ve svém životě. A protože jste se nenaučili ho nedělat, nikdo vám neřekl, za co jste tu nemoc měli, tak to znovu uděláte. V časoprostorové křivce se vám zobrazí zkušenost, že znovu onemocníte po nějakém čase, když zase něco pochopíte, ale hlavně tady jde o to, abyste chápali, že se všechno opakuje. Je to nekonečný řetězec věcí a toto se má naučit i sám léčitel, kdy pak lidé a ten počet lidí se velmi množí, přibývají tito lidé, ty léčitele pak obtěžují ve dne v noci, chtějí se zbavit svých bolestí svých neduhů a tento člověk je nakonec velmi unavený a nakonec sám v Odporech prožívá své vlastní nemoci, kdy ho to uzavře a odkloní ho to z cesty. Už pochopí, že nemůže zachránit svět. Je to přirozený vývoj, vidíte, a učí se oba dva i léčitel i člověk, který přichází s nemocí. Tehdy se léčitel pak posouvá do vyšší úrovně a začíná chápat víc to, co vám dnes přináším, a i vy v této chvíli pochopíte, že své Odpory, které se proměnily v platby po pochopení, potřebujete zaplatit. A zase bez Odporového stavu. Jestliže se naučíte tyto věci dělat, přichází vám obrovská úleva. Ve skutečnosti Nadjá vždy vysvětlovalo, že když mě něco bolí, tak v tu chvíli se mi něco hojí. Ano, je to automatika. Jestliže ubývá platby, to znamená bolestí, já platím, stav se vyčistí a směřuji ke zlepšení situace, ke zlepšení zdraví. Je to přirozenost. Míra neexistuje. Nepředpokládejte, že se vše děje ve stejné míře, protože vy zase jste se posunuli o třeba rok nebo o pár měsíců, než přicházíte do podobných situací, aby se vám děje opakovaly, a to se nedá naměřit na gramy, kilogramy, metry, centimetry, zkrátka na žádné měrné jednotky. Je to pouze zkušenostní náběr.

Milá Ivanko, ráda bych se zeptala na to, jak poznám rozdíl mezi platbou a mezi nemocí nebo bolestí, která se děje kvůli probíhajícímu Odporu, kdy ještě nedošlo k pochopení. Myslela jsem si, že veškeré nemoci jsou platby. Také pokud se ještě mohu zeptat, mám pocit, že každý stát je jiný stejně jako my lidé. Máme nějaký oblek a žijeme role a stejně tak státy mají půdu s jinou rolí. A mám pocit, že se to taky otiskne i do lidí, kteří se tu narodí. Domnívám se správně, že každý stát má i jinou vývojovou třídu? Žiju v Anglii už 4 roky, ale stále jim vůbec nerozumím, nemyslím tím jazyk. Děkuji moc.

Rozdíl mezi platbou a mezi nemocí nebo bolestí. Existují nemoci, které si nabíráte ve svém Osudu, abyste se něco naučili. To jsou takzvané karmické nemoci a zvlášť v této době, kdy planeta přechází do jiného stavu Vědomí jenom částí svého Ducha. Všichni se ale vzájemně posunujeme, i ti, kteří nakonec neprojdou, protože vy víte, že nemůže nikdo opustit v osmé třídě devítiletku. Zde se propadlíci nevyskytují. Jsou pouze hmotné složky, které musí zůstat uzavřené v éře 3D, aby si doplnily „vzdělání“. Karmická nemoc znamená, že když například jste to měli v příkladu, budete sami sebe nemít rádi, budete si o sobě myslet, že jste špatní, odložíte své tělo a v dalším Osudu, který je nastaven, si vybíráte rodiče. S jejich spoluprací s vaší jednotkou těla nastane opakující se stav. Zase se dostanete do stavu, kde jste v minulosti odkládali tělo. To znamená, nemáte se rádi a v tomto životě jste si vybrali DNA rodičů, aby vyhovovalo vzniku karmické nemoci. Dejme tomu roztroušené sklerózy nebo silné cukrovky nebo Bechtěrev, vyberte si podle toho, jak se vám to bude hodit, co si tam napasujete, abyste se naučili při veliké zátěži vašeho těla vnímat sami sebe. Což je ještě dobré. Abyste se naučili při vysoké zátěži mít sami sebe rádi takoví, jací jste. V minulosti jste byli zdraví, přesto jste si mysleli, že jste špatní nebo jakýmkoliv způsobem nedobří a obdivovali jste svět druhých lidských těl, jak se mají lépe než vy. Takže dnes je to pro vás obrovskou zátěží, ale nejvíce se naučíte. Vidíte, že nemoc je požehnáním. Ano vždycky, ať budete mít platbu, platba je vždycky stav, kdy pochopíte něco z minulostí o svých bývalých Odporech. Tělo udělá Odpor vůči buď situaci nebo činu vlastního těla či činu druhého lidského těla, a abyste pochopili při vývoji, kam směřujete, tak se vývojově dostanete do pochopení celým dějem. Tehdy přichází platba. Vykupujete se ze stavu Hmoty neboli kdykoliv převezmete od svého těla Odpor, stáváte se Hmotou. Hmotou se svým jménem, za které se považujete, ale tak to nikdy nebylo. Posunujete se krok za krokem ke svému vlastnímu osvobození. Nikdy to není tak, jak to předpokládá Bílá magie, že teď dělám něco špatně, tak teď mě něco bolí. Tak to není. Platby jdou vždy, to si pamatujte, vždycky z minulosti ne jinak.

Teď je tady druhá otázka o těch státech. Víte, všude na světě jsou dobří lidé. Všude na světě je určité procento, ať je to jakýkoliv stát, kde budou špičkoví lidé, akorát se to mění procentuálně. Ale ve skutečnosti planeta také vypadá jako škola se třídami, akorát se nemylte, vy považujete třídy tady pouze za lidskou populaci, tak to není, protože člověk jako takový začíná až, teď to přenesu, až od šesté třídy. Všechny třídy, které jsou pod šestkou, jsou záležitostí kamenů, malých organismů, teprve se vyvíjejících, primitivních, rostlin, zvířat, protože vaše Vědomí Ducha je uloženo ve všem, na co se podíváte. Je dokonce i v postavené budově, ve které bydlíte.

Já jsem jako dítě vždycky sedávala v parku na lavičce, a hladila jsem tu lavičku, když tam byly nějaké vyryté ornamenty, srdíčka či nějaké sprosté nápisy. A cítila jsem, že v ní je také mé Já. Ano, na cokoliv se podíváte, jste vy. Akorát všechny tyto věci anebo bytosti, byť sebeprimitivnější, ty ještě mají před sebou dlouhou časoprostorovou křivku. Člověk jako takový začíná až jakoby od šesté třídy, kdy ještě neví o tom, že v sobě má Božství a prožívá hodně ale hodně dramatické Osudy. A teprve, až když nastane nárůst, a po velice dlouhých eonech času, se vám Hadí síla dostane až pod oblast třetího oka. Tak pár životů se dostáváte teprve do třídy sedmé, což je Černá magie, kdy chcete ovládat svět okolní a chcete ho podřizovat svým přáním a rozkazům a příkazům a pak je třída jakoby osmá, kdy už se vymaňujete z těchto procesů. Dostáváte automaticky Dar, abyste si prožili i pýchu a tu nakonec odložili. Nikdo z těchto jedinců nikdy není špatný. Na to nezapomeňte. Tím vším jste prošli. Pokud necháte vaše tělo útočit na tyto jedince, ještě útočíte sami na sebe, což si vůbec neuvědomujete. Takže každý stát má špičkové jedince, ale každý stát má své vlastnosti, které jsou zesilující a právě proto se do těchto států člověk rodí. Vy sami, pokud jste prošli už vším a rozumíte tomu, co vám vysvětluje Iva, pak teprve smíte pochopit, že jste si prošli všemi oblastmi planety při vývoji, která tehdy byla k dispozici a pamatujte si, bylo tady velmi mnoho dějů. Naše civilizace, která se pomalu zvyšuje a nabírá obrátek, se potřebuje dostat do tak zvané Jednoty. Do stavu pospolitosti, neútočení a žité lásky, protože organismus, který toto nezná a civilizace, která toto nezná a má jednotlivé útoky skryté a i okaté, vždycky destruuje sama sebe. To si pamatujte. To se stávalo i v minulosti, a může být jakkoliv vysoká civilizace. Třeba v Atlantidě byla už tak vysoká technologie a taková organizovanost, přesto tam bojovala Černá a Bílá magie, a taky tato civilizace se totálně zbortila. Ale ve Vesmíru tam, kam směřuje časoprostorová křivka každé planety, jsou vývojové stavy, kde je obrovská láska. Ano, tady vám bude Hmota ve formě filmů a různých vykonstruovaných příběhu ukazovat nepravdy, útoky z těchto světů mimozemských, protože hmotná složka a hmotné Vědomí vám chce nalhat, že to tak není, abyste se báli. Ale není to tak. Proto lidé, kteří dnes podporují Černou magii, vám budou tvrdit, že planeta je špatným místem a že z ní máte utíkat. Budou vás učit cestování astrálem, abyste odlétali pryč na jiné planety, což je tím nejhorším vězením, které můžete podstoupit. Vy tím projevíte svůj pesimismus a tady stav nelibosti, který vás destruuje. Směřujeme výš. A každá vyšší třída, to si pamatujte, to znamená každá vyšší čakra, které vývojem dosáhnete, vás bude zocelovat a teprve teď se do této lásky do tohoto světa narodíte, kdy vás propustí šestá čakra, která vám dá pod nohy stabilitu, vyrovnanost, mír. Takže v každé zemi, ve které žijete, se můžete pohybovat v jakékoliv úrovni. Tam jde vždy ne o to, co dělá vaše okolí, ale vždy si dáváte razítko toho, jak vy nahlížíte na to své okolí. Na to nezapomeňte. Buďte soucitní. Každé tělo člověka má svůj program a svůj vývoj a nikdo z nás nezná celý příběh toho člověka. Konec konců máte sledovat sami sebe. Tím, že sledujete svět, vaše tělo by bylo kritické, tak přehlížíte své vlastní chyby v chování, které by tam ještě mohly být, na které byste si měli dávat pozor.

Hezký den, paní Ivanko, velice by mě zajímal váš osobní názor na situaci okolo koronaviru ve světě i v naší vlasti. Cítím, že máme zůstat v klidu bez paniky a strachu. Staré systémy se hroutí a politici neřeknou jedinou kladnou větu. Jde o záměr? Karmu světa národu atd. Děkuji za odpověď. S láskou Pavlína.

Ano, Pavlínko. Lidé potřebují teď v této době prokázat, co umí a co neumí. Je to vždycky razítko toho, kterého lidského těla, jak se dívá na tento děj. A je jedno, jestli se budete dívat do naší republiky anebo po celém světě. Lidé v této době dostali do rukou přes hmotného pána, a je to dobře, mnoho nástrojů, aby prokázali, v jakém vývojovém stupni se nacházejí. Je tady hodně magických sil. To znamená zesílená Vůle člověka, která je velmi náročná. Lidé toho využívají k získání peněz, lhaní, intrikování, ale jsou tu i jedinci, kteří už pochopili nesmyslnost takového jednání a odkládají všechna přání a všechny snahy o ovládání světa. Je to proto, že dnes v této době, kdy je společnost vysoce konzumní, a mělo to tak být, to není kritika prosím vás, tohle všechno, co se odehrává, se mělo stát, protože člověk jako jedinec se oddělil od druhých lidí. Tělo každého člověka útočilo na těla druhých lidí, na chování, na situace, na stavy, kdy jste byli třeba bez práce, bez peněz, bouřili jste, protože jste mysleli, že tohle je jediné, o co tady jde. Člověk zanedbával komunikaci s druhými lidmi. Samozřejmě láskyplnou komunikaci, která spojuje. Propadli jste se do iluze, že za peníze si můžete všechno koupit. Lásku, pak jste zjistili, že to nejde, že vlastně ten člověk, kterého jste si mysleli, že si koupíte, měl rád vaše peníze. Zase další zkušenost dobrá. Po určité časoprostorové křivce, než jste nabrali veškeré zkušenosti takovýchto typů, jste přišli k tomu, že lepší je nemít, být čistější, spokojit se s málem, komunikovat, večer si zahrát s dětmi Člověče nezlob se, popovídat si jak bylo celý den, vyjít na výlet do přírody, zasmát se, zastavit starosti, když přijdete z práce a nemyslet na to až druhý den, věnovat se rodině, věnovat se blízkým, vyřešit veškeré minulostní závady, které mezi vámi byly, protože se vám vždy uleví, vy se vždycky scelíte. Jestliže vyřeším příběh mezi mnou a nějakým příbuzným anebo kamarádem nebo někým z práce, tak zjistíte, že vám je na světě líp, protože přibude ta část Vědomí, která tam chyběla. Kráčejte, kráčejte, samozřejmě bez technologií, které tady jsou a používali byste je nadměrně. Kolik lidí dnes kouká do telefonu, počítačů, dennodenně hodiny a hodiny a nežije to, co má. Umět si udělat čas na všechny věci, protože tyto technologie nejsou zavrženíhodné, pokud je používáme s rozumem a jenom proto, aby nám posloužili a ne aby nás pohltily. Koronavirus dnes vás naučí vážit si lidského života a vědět, že moc třeba času nemám proto, abych si vyřešil všechny věci dočista a mohl se dívat s čistým svědomím na všechny okolo sebe. Naučí vás zahodit všechny pitomosti, které jste kdy řešili. Tahat se o dědictví, žárlit na svého partnera bezdůvodně. Vlastnit své dítě nebo vlastnit partnera. Jsou mnohem důležitější věci k řešení. Tento stav oseká Egoismy tohoto světa. Oseká všechno, co jsme tady prožívali v těžkostech a neuměli se toho zbavit. Nezapomeňte, že vše, co tady bylo, bylo dobré. Mnozí nadávají na peníze. Peníze byly přece dobrým nástrojem a jsou dobrým nástrojem ve 3D světě. Jak jinak byste se uměli naučit jim nepodléhat? Je to vlastně trénink, který potřebujete prožít na své cestě k osvobození, abyste konečně mohli všechny a všechno milovat takové, jaké je a scelili své Vědomí.

Dobý den, paní Adamcová, ráda bych vám napsala dotaz na besedu. Můžete ho klidně zveřejnit. Možná si ještě pamatujete můj příběh z besedy v Trnavě. Jsem ta žena, co měla doma tvrdý diktát od buldozera, který mě tvrdě cvičil, až jsem nakonec od něj i s dítětem odjela k mým rodičům. Našla jsem si práci, kterou miluji. Dokázala jsem si našetřit a předělat i s našima dětský pokojíček, který je teď opravdu nádherný a dcerce se moc líbí. Teď mi dokonce do života vstoupil i nový muž, kterého moc miluji. S bývalým jsme asi tak za dva roky prošli opravdu tvrdým a náročným soudem. Já si zažila útoky, osočování, nelegální nahrávky, které doručoval soudu a sociálce. Bylo to opravdu těžké. Nedá se říct, že bych byla ukázkovým příkladem vašeho učení v tom, že bych vše zvládala na jedničku a po dvou letech soudu nám nakonec soud přiklepl střídavku v dvoutýdenních intervalech a malá bude muset absolvovat dvě školky v délce sto kilometrů od sebe, protože on ode mne bydlí takhle daleko. Náš poslední soud byl zvláštní. Přijela soudní znalkyně, která paradoxně začala útočit na mě a z původního posudku kompletně změnila svou výpověď. Bylo to fakt zvláštní. Zřejmě ji můj ex také vydíral nebo podplatil jako všechny, ale já jsem se na ní nezlobila. Přijala jsem to s naprostým klidem. Dokonce jsem si říkala, jak dobře, že nejsem na místě té znalkyně, protože to má asi opravdu těžké. Dívala jsem se na mého ex a v duchu si říkala, no dobrá. Jestli tahle znalkyně tvrdí, že naše čtyřletá holčička prý zvládne dvě školky a bude psychicky v pohodě, nebudu proti. Usmívala jsem se a byla jsem naprosto klidná. Smířila jsem se s představou sřídavky a dokonce jsem si v duch říkala, že se snad ani neodvolám proti rozhodnutí soudu. On ale nechápal můj klid. A když si šel pro naši holčičku k mým rodičům, hrozně na mého tátu útočil a nelíbilo se mu, že prý nic jako mí rodiče neudělali, aby to takto dopadlo. Zřejmě mu nešlo do hlavy, proč ani já ani moji rodiče nebouříme. Víte, tento soud byl zkouškou pro celou mou rodinu. Každý nějak reagoval a já své rodiče učila zachovat klid a nereagovat na jeho provokace a urážky. Prošli jsme si tvrdou a důležitou školou života a kurzu sebeovládání. Je mi jasné, že ještě mám co dolaďovat, protože ještě stále ho nazývám psychopatem a analyzuji jeho chování. I když už dnes se na něho dívám jako na nemocného člověka, který je plně ovládán svým Egem a vlastně za to ani nemůže. Víte, já si po soudu řekla, že se naší holčičky možná i úplně „vzdám“, jestli bude na střídavce trvat, i když bude mít chodit do školy. Já si nedovedu představit takhle rozdělit dítě, aby chodilo do dvou škol a nemělo možnost mít jedny kamarády, spolužáky a zájmové kroužky. Prostě jsem se smířila s tím, že jestli by měla chodit do dvou škol, raději ať si ji vezme k sobě on, a bude chodit do školy u něj. Protože vím, že on to samé pro ni obráceně neudělá. Nenechá ji mě. Ale on netuší, že takto uvažuji a prakticky konám tělem. Navenek se odvolávám na soud proti rozhodnutí spíše kvůli rodičům, aby měli klid v sobě a pocit, že jsme společně udělali na soudu opravdu všechno, co šlo. Uvnitř jsem se ale smířila i s touto alternativou. Vždyť o ni přece nemůžu přijít. Jsem její máma. Miluju jí a ona mě. No tak jí budu vídat míň a možná platit alimenty já jemu. Jenom když bude holčička v pohodě a v pořádku. Nevím, zda konám správně ve smyslu 5D, protože jsem se měla naučit stanovit buldozeru hranice a naučit se stát si za svým. Já jsem na soudu opravdu udělala všechno, co šlo, ale vzpomněla jsem si na příběh z Bible, kde před Šalamounem stály dvě matky, a každá tvrdila, že dítě je její, ale jen jedna zabránila králi dítě rozpůlit a raději se ho vzdala. Takhle jsem uvažovala. Uvidím, co mi ještě život přinese, ale takhle nějak to cítím, že možná opravdu matka není automaticky ta, která se má starat o máloletý dítě. Někdy se ho prostě kvůli klidu dítěte prostě vzdát musí. Já jsem mu ex dala spoustu šancí a možností zachovat se právně ve smyslu, aby si nevytvářel novou Karmu a nedělal zbytečné Odpory. Ale to nejde. Má zřejmě svůj Osud tak, jako my všichni, pevně daný a v tuto chvílí skládám „zbraně“, že jsem udělala všechno pro to, co se udělat dalo. Ostatní ať se děje, jak se dít má. Vše je dobré. Snad tento můj příběh pomůže i jiným, a třeba řeší podobné drama v životě a čelí takovýmto věcem. Děkuji za vaše přednášky, Ivanko. Ráda je poslouchám, i když v poslední době nejdřív usnu, ale je to moc příjemné usínání, alespoň si ty přednášky vychutnám po kouscích. Krásnou neděli. Eva.

Evičko, výborně. Ano, naprosto souhlasím. Na tvém místě bych udělala to samé. Je dobře, že kvůli rodičům ses ještě odvolala. Přijetí hluboké a plné už neovlivní výsledek soudu. Ať to dopadne tak anebo tak, zůstaneš klidná, protože budeš vědět, že své dítě nerozpoltíš a ono tě milovat bude. Nikdy, když budeš dítě mít u sebe, protože si ji určitě budeš brát, i kdyby žilo s tatínkem, na nějaké výlety nebo na dovolené, tak jako se to běžně dělá, tak nikdy nebudeš o otci mluvit špatně. Své dítě budeš vychovávat oboustranně a on sám, tvůj bývalý muž, si sáhne na dno. Je zapotřebí ještě se na něj dívat s obrovským soucitem. On si přichází pro obrovské, ale obrovské ponaučení. Je nad slunce jasnější, že se chtěl pomstít. Chtěl ovládat. A nakonec přijde o všechno. Soucit s tímto člověkem je na pořadí nyní u tebe. O své dítě se neboj. On se o něj bude starat do doby, kdy mu to bude umožněno. Pokud si prožil obrovské tlaky, které tam probíhaly v zášti a ve snaze se pomstít, přijde čas, kdy bude potřebovat i tvou pomoc jako matky. To všechno zvládnete. Naprosto souhlasím, výborně.

Krásnou neděli Ivuško, také pro náš 3D svět krásný MDŽ. Mám otázečku, jedná se o tebou často zmiňované obyčejné lidství, které máme žít. Chtěla bych se tě zeptat, jestli v 5D budeme moci mít normálně partnera a děti, třeba i dům a žít sice prací pro Jednotu ale budeme také dělat věci pro naši radost. Když někdo rád zpívá, jiný miluje zahradničení, někdo rád architekturu a design, jiný se zase vyžívá v umění jako spisovatelství a malování, tak mě napadlo, jestli vlastně budeme pracovat jen pro celou planetu nebo si budeme moci ten život tak nějak užít a samozřejmě bez ubližování a Odporů vůči celku. Kupříkladu vzít děti na dovolenou, vítat se s přáteli atd. Tato otázka mě napadá již delší dobu, protože s přibývajícími dimenzemi jsi říkala, že odpadnou i pozitivní emoce. Děkuji, pokud si na můj dotaz najdeš čas a zpětně děkuji za radu ohledně rodinné krize. Helena.

Samozřejmě, poslyšte, když budete vědět věci dopředu tak, jak se předesílají, tak si budete dělat starosti, až nebudu mít i pozitivní emoce to bude jenže pozor, nebudete je mít, až odpadnou naprosto samy. A pak vám to bude naprosto přirozené. Ale to se ještě týká velmi dlouhého času. Jestliže se společnost sjednotí, to znamená, dostanou se do 5D Vědomí jednotliví jedinci, tehdy žijete pro celek. Samozřejmě budou se dál rodit děti, protože ve hmotném stavu budete pořád. Tohle to je lež a iluze 3D světa, kdy lidé, kteří třeba meditovali v Ašrámech a jogíni, kteří šli cestou dovolenou s nástrojem meditace ve 3D, tak tam byl úmysl osvobodit se a nenarodit se již, což byla obrovská iluze, protože časoprostorová křivka planety trvá přes hodně vysoká čísla dimenzí.  Vždycky se narodíte ve Hmotě. Kdybyste byli pouhé čiré Vědomí, nebudete si sami sebe vůbec uvědomovat a Bůh by neprožíval nic, ale vy prožíváte naprosto všechno se všemi jedinci, což si neuvědomujete ještě. To bude až ve vysokých dimenzích. Nyní jste teprve na začátku. Teprve teď se narodíte. Planeta vás porodí, protože jste prošli jejím tělem. A eony časů od těch nejprimitivnějších bytostí, které tady kdy žili od prvoků přes rostliny, zvířata a zvířecí stav člověka, neboli stav dokud se neotevře třetí oko, kdy jednotlivá těla proti sobě útočila, vraždila, kradla a dělala různé dramatické věci, se zastaví, a vy se teprve po všech zkušenostech, které byly potřebné se naučit, narodíte. Stoupnete si na Hmotu, která vám bude sloužit, protože budete celkem a společnost, která takto vzniká, je teprve poprvé milující a sjednocená. Všichni tito jedinci, až ta planeta bude takhle stoprocentně plná, budou pracovat ve prospěch planety. Tohle se odehrává na všech vyšších planetách. Všichni na této planetě pracují ve prospěch celku, akorát úkolem každé planety je nějaký trošičku odlišný malý cíl, kterým se dosahuje těch výsledků. To už později poznáte sami podle toho, kde budete. To znamená, že vy budete dělat každý to, pro co máte vlohy, tak jako tělo dnes má vaše orgány. Jaterní buňka umí něco jiného než ledvinová než srdeční než krevní. Takže přesně takhle je rozvrstvená planeta jako celek. To znamená, že na planetě bude k dispozici naprosto všechno a každý bude jenom s láskou a rád dělat tady a teď, co je zapotřebí. Je to krásné. Budete to dělat rádi. Pracovat by se mělo aspoň tak, jak říkalo NadJá, dvě až tři hodiny denně. To by stačilo, abyste se dopracovali k tomu, abyste se najedli, ošatili, protože peníze samozřejmě dojdou ke své likvidaci, to už teď se začíná objevovat. Vidíte, co se děje na světě s koronavirem, že se mění všechny věci, destruují se, systém se bortí, což je dobře. Což je naprosto dobře.

Dobrý večer vám přeji. Velmi vás prosím o radu. Před pár dny jsem měla autonehodu. Jela jsem dolů strmým kopcem. Byla zamrzlá cesta a hrubý led na cestě, který způsobil, že jsem dostala smyk. Nic víc si nepamatuji, protože jsem v autě zkolabovala. Odpadla jsem za volantem, zřejmě z toho šoku. Neumím si to vysvětlit. Od šesti let jsem mívala kolapsy. Nejspíš i srdeční arytmii, ale před deseti lety jsem se z toho dostala. V autě jsem měla i svou osmiletou dceru. Auto lítalo na cestě. Párkrát nás otočilo a nadvakrát nabouralo. Já si z toho nic nepamatuji, protože jsem ztratila vědomí. Probralo mě, jak jsem slyšela dceru vykřiknout. Pamatuji si nějakou bílou mlhu, ze které jsem se vrátila zpět. Dcera zraněná, zázrakem, není. Já jen naražená kolena s modřinami. Auto je rozbité, ale tím se netrápím. Trápí mě to, že jsem měla dceru v autě a já jsem nemohla nic udělat, abych nás zachránila. Nerozumím tomu kolapsu. Stále si to přemítám, občas mě píchne u srdce.

Před narozením mé dcery se mi na malou chvilku otevřelo třetí oko a viděla jsem, kdo je. Jedna paní, kterou jsem pár roků před jejím narozením opatrovala v Rakousku. Bylo to nádherné prožití. Píší vám, protože mě nádherně oslovily vaše přednášky. Přináší mi pokoj do života a vaše slova jsou mi velikou pomocí. Z celého srdce vám děkuji. Gabika.

Milá Gabiko, já se teď tady pokusím najít očima větu, která mě tady teď naskočila. Tuším, že to bylo, že vás trápilo, že jste nemohla zachránit nebo pomoc své dceři. Pamatujte si, my nemáme Vůli člověka. To, co se odehrává, je správné. Samozřejmě kolaps za volantem a strach, který tam přichází, zkuste si ale uvědomit, které informace jste už předtím dostala, že vaše dcera je jednou paní, kterou jste kdysi ošetřovala v Rakousku. My nikdy o nikoho nemůžeme přijít. Každé Vědomí celku planety je ucelené, ať se pohrouží a potopí do neprojeveného světa anebo naopak se narodí a objeví se zde ve hmotném světě. Nedá se nikdo zachránit. Tyhle prožitky má Hmotný svět, který vám nastavuje pud sebezáchovy. Stavy, kdy máte pocit, že byste měla někomu tady pomoci ve smyslu záchrany. Tak to není. Vy jako Božské Vědomí jste si zvolila celý děj i se všemi problémy, které tady přicházejí. Jestliže se budete bát zkolabovat, abyste měla vše ve svých rukách, pak se ještě neoddáváte v Pokoře, prožít si svůj život tak jako Božské Vědomí jste si naplánovala. Protože i tahle ztráta Vědomí tam je. A jakmile tam bude tento strach, bude si s vámi hmotné tělo samozřejmě pohrávat. To znamená, že ve vašem Osudu, budou tyto okamžiky nahrané a budou se dít. Člověk přece nemůže za to, že omdlí, že se teď dostane do stavu nevědomosti, nečinnosti těla. Buďte ráda, že se nic nestalo, že jste zahlédla tyto stavy a to stačí. Pomalu budou ustupovat.

Ahoj Ivanko, pořád v přednáškách slyším, jak musíme zastavit Ego někoho jiného. Já si vlastně již delší dobu nevím rady, zda s tím mám něco dělat nebo ne. Zkusím popsat krátce. Rozešla jsem se již více než před rokem s kolegou. Došlo mi, že i když furt „odchází“ od ženy, tak že jen kecá. Moje připomínky ignoroval, nyní chápu proč. Nevyhovoval mi vztah po všech stránkách, a chtěla jsem to ukončit, pořád to ignoroval a řekl, že jestli se rozejdu, tak se pomstí. Toho jsem se teda vůbec nebála. Časem jsem se ho „zbavila“ a to tak, že jsem mu napsala, že již nechci fyzický kontakt, to jediné zabralo. Takže se hned nafoukl a přestal si mě všímat. Ignoroval. Nestál ani o pozdrav. Konec konců to dělal často i dříve a vlastně z ničeho nic. Nikdy jsem nechápala. Nebyla s ním řeč. Neuměla jsem navázat kontakt. A tak jsem ho nechala být, ovšem s tím, že mě to drtilo. Takže jsem se ho učila ignorovat, ovšem mělo to vedlejší účinky. Byla jsem pořád v pozoru, co když ho náhodou potkám, tak si musím dát pozor a ignorovat ho, jenže stávalo se, že jsem se omylem několikrát zatvářila i na někoho jiného nepříjemně a zapomněla i pozdravit. Pak mi došlo, že je to blbost, že by mi to mělo být jedno, jak se na něj zatvářím. Já vím, manipuloval se mnou. A já nevěděla, co mám dělat. Jsem ve fázi, že je mi to více jedno a učím se zase chovat přirozeně. Nevím, jak ho zarazit nebo jestli se mám vůbec o něco snažit. Jinak chápu, že to musím zažívat. Přijímám to alespoň mechanicky, domlouvám si, vím, že si to zasloužím. Je to pro mě lekce, kterou mám za úkol teď zvládnout. Takže se ptám, Ivanko, mám tedy ještě ohledně kolegy něco dělat? Docela často ho potkávám a někdy při pracovních akcích spolupracujeme a to je taky na nic. Mám ho třeba aspoň zdravit? Jsem už tak naučená, že mi to už z té huby nejde. Tak snad to nebylo moc dlouhé a snad pochopitelné. Děkuji moc za odpověď. S pozdravem XY.

Teda tolik problémů. Já si vzpomínám na Wiliama Shakespeara Mnoho povyků pro nic. Zaprvé, ten muž byl ženatý. Vždycky je náročný vztah se ženatým mužem, to si pamatujte. Hlavně je to váš útok na tuto rodinu, takže pokud už jste tam dorazili a neumíte si pomoci, tak si aspoň prožijete velice dobře všechny komplikace takového stavu. Tento muž navíc s vámi chtěl obrovsky manipulovat, to už víte. Protože na vás začal psychicky tlačit. Rozejít se nechtěl a nechtěl opustit ženu, aby vás měl jako bokovku. Když vám to došlo, tak byste zase měla být ráda, že už do takového vztahu nepůjdete, takže zase optimismus. A teď pozor v tomto člověku je také vaše NadJá. Je tam část vašeho Vědomí celé planety. Vy byste měla být vděčná, co vás naučil. A ne se dívat na to, co vám provedl. To znamená, že ho pozdravím, s velikou úctou, tak jako všechny a všechno, neboť vše jste vy. Nejste tělo XY a nejste ani těla druhých lidí. Ale jste Vědomí XY a těla druhých lidí. Tedy jestliže budete jedno tělo odmítat, budete odmítaná buď tímto mužem, nebo jiným lidským tělem. Proč? K čemu? Můj děj je celý. Mám být vděčná i za ty, co mi přinášejí plusové situace i za ty, kteří přinášejí mínusové situace, protože na těch se nejvíce naučíme. Dokud tohle nepochopíte, že tělo s vámi manipuluje, vaše vlastní tělo s vámi manipuluje do Odporů, tak se toho nikdy nezbavíte. Prošla jsem si děj, se kterým souhlasím, protože jsem moudřejší. Za to vděčím tomuto člověku. Jenom se na něj budu dívat se soucitem, protože on ještě bojuje. Pokud já budu stejná, tedy budu bojovat s ním, budu naprosto stejná. A ten člověk se vám přeci nelíbí nebo ne?

Dobrý den, Ivanko, mám na vás trošku specifický dotaz, týkající se mé umělecké profese a pochopení určitých peripetií z pohledu vyššího principu. Obtížně se mi o tom píše, ale snad to dám srozumitelně dohromady. Je mi třicet let a jsem operní zpěvačka. V červnu 2019 jsem ukončila školu. Částečně se živím i jako hlasový pedagog. Zpěv opravdu miluji a bez něj jsem v dobrém slova smyslu jako bez života. Cítím někde uvnitř, že je to mé poslání a proto nerozumím některým situacím anebo klamu sama sebe.

Občas se mi stává, totiž již řadu let, nyní méně, ale zcela to ještě nevymizelo, že při veřejném vystupování, buď při koncertu nebo při představení, mám v určitém exponovaném místě přednesené árie menší problém. Hlas v nějakém momentě selže. Stáhnu se, spustí se zbytečné přemýšlení nebo mi jakoby dojde energie a celkový výkon dostane pak nějaký malý škraloup. Jistě, může mít svůj podíl i nervozita, ale tu pociťuji jako standartní, tak jako to pozoruji u kolegů. Není to tak, že bych  zpívala věci úplně nad mé možnosti, protože při hodinách, zkouškách atd. to zvládám bez větších obtíží a i okolí mi to potvrzuje. Bylo období, kdy jsem chtěla se zpěvem kvůli této věci přestat, ale protože tak to bych angažmá nikde nezískala. Neměla jsem se za to ráda. Připadala jsem si neschopná. Říkala jsem si, že na to nejsem asi ta správná povaha. Bylo mi proti srsti to na pódiu skrze pózu Ega rvát, jako jsem to pozorovala u mnohých mých spolužáků nebo kolegů. Na okolí tato jejich ego póza nebo vysoké sebevědomí ale působilo, včetně výkonu, a já obdivovala přirozenost. Snažila jsem se k sobě tedy být maximálně upřímná a byla jsem i rozhodnutá dělat úplně něco jiného anebo se spokojit pouze s profesí hlasové pedagožky. Jenže mě to navedlo zase k tomu, abych aktivně zpívala. Následně jedna zoufalá situace, kdy už jsem opravdu nechápala, proč mám tedy zpívat, když to nefunguje hladce, mě zavedla k tomu, že jsem toto vyprávěla jedné známé zabývající se kineziologií a ta mi tvrdila, že bych si měla dělat energetické ochrany, že se nelíbí temné straně, že zpívám, protože tím šířím světlo a tak v situaci týkající se zpěvu se mi snaží klást překážky. Chviličku jsem to zkoušela a zkoumala, ale zdálo se mi to divné, nesedělo mi to, necítila jsem, že dělám dobře. Vyvolávalo to ve mně pocit strachu a Odporu, a tak jsem v tom nepokračovala. Následně jsem narazila na vaše učení a utvrdila jsem se, že má intuice mě nezklamala a že tyto věci, viz ochrany a podobně, jsou pouze berličky. Bože, jak se mi ulevilo.

Daří se mi momentálně lépe půl roku, hlasové zkratky se minimalizují, a již cítím, že jsem více našla cestu na sobě se v tomto směru zaměřit, abych byla ve své vodě, přesto zcela nevymizely. Učím se tedy přijímat bez Odporu a samozřejmě stále na sobě pracovat a dosahovat lepších pracovních výkonů. Co ty moje peripetie můžou být? Není to nějaký hluboký potlačený Odpor. P.S. Utnula jsem před tři čtvrtě rokem kontakt s mámou po veliké hádce, kdy už mě v našem vztahu dlouholeté výkyvy nesmírně vyčerpávaly. Cítím se v tomto ohledu také lépe. Může to souviset? Děkuji vám ze srdce za vaší odpověď a za váš čas. Krásné dny. Helena

Helenko, šikovná holka. Ano, vidíte to, tady Hmotné Vědomí Satan vám v jistém období dává vlastně rady, kterými se vás snaží stáhnout do své hladiny Odporů. Výborně, žádné ochrany, naopak práce na komunikaci, protože vy to samozřejmě máte v komunikaci. Za prvé, pokud si stoupnete na jeviště, tak vy zpíváte svému vlastnímu Vědomí v druhých lidských tělech. Oddělenost, to znamená snaha o obrovský výkon, usilování o ten výkon by vás mohlo, Helenko, stahovat do oddělenosti. Ne, na kohokoliv se podívám, vidím sebe. To znamená, přijdu na jeviště a zpívám sama sobě. Tím se minimalizuje nervozita, pocit oddělenosti, ale hlavně je tam skutečně zakomunikovaná a zabudovaná ta vaše maminka. Hlasová úroveň je vždy komunikační. A pokud vám někdo chybí, tak by to mohlo být, ale pozor, tady je nutné to opravit hlavně samozřejmě v sobě. Už dnes se můžete připravovat na to, jak si s tou maminkou promluvíte a už dnes na ní můžete mluvit, protože mluvíte na své vlastní Vědomí k mamince. S kýmkoliv byste se tímto způsobem rozešla, tak by vám chyběl. Jistě se poučila po nějaké době i vaše maminka. Zkuste to nějakým způsobem napravit. Rozhodně mít soucit s člověkem, který by byl podobného typu, nevím, co vaše maminka všechno vám dělala nebo jste měla pocit, že vám dělá. Ve skutečnosti si to ten člověk dělá sám sobě. Je naučený. Má své Odpory, které pokračují. To znamená k minulosti, ke svým rodičům, všechny zkušenosti, které nabral, pak praktikuje na své potomky. Tohle je nekonečná štafeta, která tady pracuje. Takže soucit s takovým člověkem, jenom bez emocí, bez kritiky, bez hádky, zastavit to konání. Říct dost. Ale dnes je asi čas na to, abyste spustila stavidla své mluvy a začala konečně komunikovat. Zkuste to. Nic to není, nebojte se toho. Tam může být skutečně ten problém. Začněte ale v té mysli. Ona vám bude možná bránit. Nebo přijde i nějaká zase rada z vnějšího světa, která se vás bude snažit zastavit, nedbejte na to. Vy potřebujete sečíst Vědomí celé planety. Každý z nás v této době.

Dobrý den, Ivanko, nevím, zda se k vám můj dopis dostane, ale pokusím se ho napsat co nejstručněji. Na začátku bych chtěla ještě srdečně poděkovat za přednášky, spolupráci s lidmi a obrovskou obětavost. Mám čtyři děti a mé nejmladší dceři je osm let. Jmenuje se Sofie. Všechny mé děti jsou zázrak. Máme spolu krásný vztah. Sofie byla od malička zvídavá, a když jsem vás začala poslouchat, začala se měnit i ona a její chování spolu se všemi situacemi. Sofka slyšela párkrát přednášku, aniž bych ji k něčemu vedla, přišla sama, chtěla poslouchat se mnou. Na konci přednášky se zvedla a jen tiše odešla pokračovat ve své dosavadní činnosti, jakoby si to nechávala uležet někde hluboko v sobě. Posledně však za mnou přišla a povídá mi, mami, když je vše kolem nás iluze jako v pohádce, tak to znamená, že náš svět ani není skutečný? Upřímně jsem se sama nad tou myšlenkou pozastavila, ujistila jsem Sofku, že se nemá ničeho bát a vše kolem opravdu se nachází ve svém místě a má svůj přirozený zákon a řád. Je pravda, že často v přednáškách zazní povídání o iluzorním světě, Egu a pastech. Chápu to tak, že všechna Hmota kolem nás je vibrace a jeden Bůh, a to je iluzí, kterou nejsme schopni vidět. Avšak kvantová fyzika a další tvrdí, že nic kolem nás není, pouze nám to projektuje mozek. Teorií je opravdu mnoho, ale chci se vás zeptat, je pravda, že věci kolem nás skutečně neexistují a projektuje je pouze náš mozek? Nebo se kolem nás skutečně nacházejí, ať už je to nábytek, budovy, příroda sama, celá naše planeta Země? Pokud si najdete čas na můj dotaz, srdečně děkuji. S láskou a úctou Sandra.

Milá Sandro, zkus si představit, že jsi Vědomí Boha. Je těsně po Velkém třesku, je tu v té hmotné stránce, to znamená, po stránce atomů, je tady taková teplota, která ti nedovolí, abys mohla něčím být, protože nic se nezhmotní. Není žádné plavidlo, žádný vor, žádný pevný bod. Uplyne velice dlouhé množství času, kdy Vědomí dostane šanci a je to v době, kdy se začnou spojovat poprvé, a umožní to teplota, první dva prvky, které pak samozřejmě následují třetí, čtvrtý, pátý, šestý, sedmý a pak veliké množství prvků, které se zhmotní v kuličky, které my nazýváme Planety. Na těchto hmotných základech se potom dějí, a má to dlouhý čas, své vývojové kroky, protože každá planeta má svůj vývoj nastavený v DNA a přesně tak, jak navazuje DNA ve vymyšleném ději, který je projektován, se věci odehrávají. Kdyby nebylo toto chladnutí vesmíru, což je přirozeným fyzikálním dějem, tak by ses jako Vědomí vůbec sama sobě nemohla věnovat. Bylo by nic a zároveň všechno. To znamená, že veliké množství tvých jednotlivých jednotek tady prožívá vlastně spousty životů a všechny jsou tvar, což si ze začátku ta hmotná složka neuvědomuje a nedovolí vám to pochopit, že vy žijete také v druhých objektech a v druhých rostlinách a v druhých zvířatech.

Dnes kvantová fyzika objevuje, že Hmota de facto neexistuje, i když existuje, obojí je pravda. Bůh má vždycky obě varianty. Všechno anebo nic.  Ano, Jednota znamená, že buď miluješ všechny anebo nikoho, což je stejné. Máme všichni stejná pravidla, což běžný hmotný svět vám neumožňuje. To znamená, že vás vlastně klame, že jste tou rolí, pod kterou se schovává vaše Vědomí a že někdo je veliký, někdo je malý, někdo hubený, někdo tlustý, někdo chytrý, někdo hloupý. Všechny možné varianty v tom poznávacím sledu, aby ke konci toho vývoje, než se konečně protáhnete na tu Hmotnou složku, která vás pak nese a slouží vám, tak do té doby svět řadíte podle iluze, která tady je. To znamená, že iluze hmotného světa není iluzí v tom smyslu, že by vůbec neexistovalo a neexistuje, ale existuje od určitého bodu, kdy svou fyzikální vlastností vám dovolil prožívat cokoliv, což je veliký dar. Je to přirozeným zákonem celého vesmíru a všech vesmírů a jeho jednotek.

Kvantová fyzika dnes zjistila, že Hmota je jinak vibrující částice, proto jí můžeme vnímat zase hmotným tělem a jeho smysly. Máte k tomu všechny smysly, které jsme obdrželi, zrak, chuť, hmat, čich a sluch. Takže těmito smysly vy objevujete svět a zjišťujete, jaký je a v těchto pěti variantách se vám zobrazuje. Jsou to pouze nástroje zase hmotné, ale vy je využíváte. To znamená, že je obojí pravdou. Tento svět existuje, protože je našim pomocným nástrojem, který využíváme k tomu, abychom něco prožívali, a na druhou stranu neexistuje, protože skutečnou realitou je stejnost jediného Boha. Proto si máme užívat těchto chvil, když zde žijeme, máme být šťastní. Máme tady tvořit, aby náš svět byl ještě krásnější a ne ho ničit a destruovat, což je zásadou 3D světa a zákonitostí, protože Hmota ve své podstatě je schopna pouze Odporů, což je její vlastnost, a destruuje. Pokud to Bůh, který prochází tímto vývojem, v určité hladině rozpozná, dokáže už velice brzo z něj vyjít, z této iluze a používat ho k dobrým záměrům a ke šťastnému životu. Není čeho se bát. Pozdravuji Sofii.

Dobrý večer, Ivanko, chtěla jsem se zeptat, jaký máte názor na současné dění v České republice, ale i ve světě týkající se nákazy  koronaviru. Hrozí nám nebezpečí nebo jsou nařízení vlády přehnaná? Děkuji Dáša.

Dášo, zkus si představit, že budeš premiérem nebo panem prezidentem nebo třeba ministrem zdravotnictví. Jsi zodpovědná za svůj národ, z postu své funkce jsi převzala za to zodpovědnost. Také musíš předpokládat, že všichni lidé, kteří jsou pod tebou v republice, tak nejsou schopni poslechnout, dodržovat nějaká práva a přitom ze svého postu jsi před lidmi zodpovědná. Každý tě bude tedy kritizovat. Když budeš šéfem na oddělení a budeš mít dva pracovníky pod sebou, tak ani dva se neshodnou, natož stovky, natož miliony lidí. Proto každý politik, který na sebe bere tuto zodpovědnost, si na sebe bere těžký úkol a samozřejmě, když se něco nepovede je hnán k zodpovědnosti a je třeba i trestán různými způsoby, ať finančně nebo dokonce někteří jdou do vězení. Tito lidé tam jdou za svým určitým nějakým úmyslem, účelem a pak sklízí takové zkušenosti, ale někdo z nás to vždycky dělat musí. Takže pravidla, která určí vláda, protože my sami jsme si je zvolili, bychom měli respektovat, ať se vám to líbí nebo nelíbí. Ale je jasné, že když na světě vznikne epidemie nebo dokonce pandemie jako v tomto případě, tak je nutné učinit určité kroky. Navíc každý stát s tím má jiné zkušenosti, do té doby se s tím třeba nesetkal, tak je jasné, že každý kdo tam je, se s tím setkává poprvé a z každé své zkušenosti se učí. Máte to přesně jako ve svém životě, tak proč byste jim to měli mít za zlé. Rozhodně jim tuto dobu nezávidím. Lidem, kteří jsou zodpovědní, a měli bychom jim to ulehčit. Na druhé straně víte, že vaše Odpory to znamená kritiky nebo nějaké vztahovky, které byste s tím měli, by vám neposloužily. Zkrátka to nařízení je tady a bylo by dobré ho respektovat a chovat se podle nastavených pravidel.

Milá a drahá Ivanko, mohla bys nám prosím blíže vysvětlit konec předsíně 4D a začátek 5D? Chápu to dobře, že v roce 2025 se uzavře 4D brána a všichni, kdo nepochopili a zůstali byť jen kouskem ve 3D, že budou postupně novou planetu opouštět, protože je neudrží? Nebo už jim chybí krůček a budou se v 5D zdokonalovat? Děkuji moc za odpověď. Mám Tě moc ráda Romana.

Romčo, ono se to nedá takhle říct odsud posud tady je čára, tady je start a tady je konec, to tak nejde. Uvědomte si, že planeta, přestože vstoupila do předsíně v roce 2013 v březnu, tak už dobrých deset, patnáct možná i dvacet se rodily děti, které měly v plánu už pomalu se přibližovat jakoby při přerodu do znamení a tisíciletí dalšího, to znamená do Vodnáře svými vlastnostmi a schopnostmi a byli připraveni na to dnes pochopit, i když tenkrát ještě vůbec nechápali a nevzpomněli si. Děj je nastavený a časoprostorová křivka tady je. To znamená, že mezi tou dobou těch dvaceti pětadvaceti let zpátky se už nastartoval proces výměny Duší, to znamená, mnoho jich už je dávno vyměněných jak přesně podle svého Osudu se buď narodili, nebo skončili zde ve svém životě. To znamená, že vidět to od té startovní čáry, od určitého roku doteď je strašně zkreslené a nedá se nikdy určit jakoby přesné množství. Akorát Vědomí je nastaveno, a to NadJá vysvětlovalo, na těch přibližných osm procent Vědomí planety, protože to je právě to množství z Vědomí Boha, které bude propuštěno s ohledem na všechny existující třídy Vědomí. Z kružnice nebo z kaloty, která obkružuje změnu Vědomí, to znamená z aktivní časoprostorové křivky, kterou každý z vás musí ujít, to znamená, přesně z doby své devítiletky a každý tam vstupoval jindy, takže jindy musí vystoupit, tento program je neměnný. Takže vidíte, že Duch má vždycky své stejné hodnoty, proto se nikdy nemáte nad nikým ani povyšovat ani se před nikým nemáte ponižovat, protože byste nedodržovali zásady Jednoty Ducha. Tohle musí člověku dojít až se všemi zkušenostmi a to se nedá pochopit bez těchto zkušeností. Proto si to všechno musí samozřejmě ten počet svých nastavených životů odžít, než se narodíte. Vlastně jste dnes nyní v prenatálním stavu, než se narodí hotové Božství. Takže je to trošku zkreslené. Drtivá většina lidí už ve svém Osudu věci už má proběhlé a ti, kteří ještě do toho roku 2025 ten průnik tam mají, tak vše už je hotové. Nemůžete Vůlí člověka jakoby urychlit věci anebo nažít si něco dopředu nebo zbrzdit něco, to neexistuje. Osud planety se všemi jedinci je připravený tak, jak se rodí a tak jak umírají. Planeta, která pořád letí dál, zůstává už pomalu očištěnou, ještě bude trvat nějaký čas, než pomalu si dožijí jednotliví jedinci, kteří by neměli v 5D žít, tak si pomalu dožijí své životy a přemístí se. Na první pohled se to nepozná. Ta planeta bude mít neustálý svůj děj. A pak se začnou rodit děti, které tady zůstávat už budou.

Dobrý den, trápí mě rozšířené kvasinky v těle. Prosím, jaká je duchovní příčina? Co je to za platbu, teď je mám v kombinaci s masivním nálezem streptokoka, kterého se mi ani po druhé dávce antibiotik nedaří zbavit. Tělo je unavené, bolesti v krku jsem měla s malými přestávkami celou zimu a velice oslabený imunitní systém. Zjistili mi nedostatek vitamínu D, kyseliny listové, vysoké hodnoty homocysteinu a je mi dvacet sedm let. Mockrát děkuji, cokoli tě k tomu napadne, Ivanko. Krásný den, Pavla.

Ty by sis měla, Pavlo, udělat takzvanou kapku krve. Je to takové zvláštní vyšetření, které ti ukáže, co se v tom těle přesně děje a existují byliny, které dokáží tyto věci změnit. Už tady, když se dívám na ten nedostatek vitamínu D, kyseliny listové, vysoké hodnoty homocysteinu. Homocystein je látka, kterou vylučují a je obsažená ve všech buňkách a buňky ji vylučují ze svého nitra, jako když uklízíte domeček, směrem do krevního řečiště a tělo by jí správně mělo vyloučit ven. Jenže v tom má háček, jestliže vy jíte málo potravin, ve kterých je obsažena kyselina listová, tak bez této složky kyseliny listové se homocystein nemůže dostat z těla ven. Takže vaše tělo je ucpané. Mění se mu PH. Je tam zřejmě evidentně málo syrové stravy. To znamená zeleninových salátů. Organismus je překyselený. Vytváří se pak takové zvláštní závoje v krevním řečišti, které vám vytvářejí struktury, kdy se krev, červené a bílé krvinky, jinak reagují a pokud jinak reagují, tvoří se okolo krevního řečiště plíseň. Tohle všechno se dá zjistit a dá se to změnit, jednak stravou, jednak životním stylem. Měli byste se rozhýbat, každý den aspoň hodinu běhat, chodit minimálně. Mám tady na Statku pána, který je neuvěřitelně fajn, se svou partnerkou pracují už u nás a budou tady mít přednášky. Budou dělat přednášky s kapkou krve a budou i u nás na Statku, když my budeme vyjíždět ven. Tento pán se jmenuje Luboš Klas a je to velice čistý člověk, který, a to až uvidíte jeho přednášky, vám napřed věci vysvětlí, a pak vy sami uvidíte, co vše se odehrává přes mikroskop ve vašem tělním okruhu a vysvětlí vám, jaké nápravné kroky učinit. Někdy to bude trvat třeba pár týdnů, někdy pár měsíců, někdy dokonce si musíte počkat až třeba rok, když budete v těle mít nějaké těžké kovy, podle toho, co děláte, kde se pohybujete. Ale jde všechno napravit, akorát je zapotřebí změnit životní styl. Je to tím, jak žijete, jak se o sebe staráte a dopady potom, bolesti v krku, které jste měla, tam můžou být Odpory na čakerním systému, pravděpodobně i v komunikaci ale to už by se doladilo při tom setkání.

Krásný den vám ze srdce přeji. Chci se Ivanky zeptat, co si myslí, že je nejlepší poslání v našem životě, které by dalo našemu životu smysl, je to úplně individuální anebo existuje nějaký přibližný všeobecný návod? Děkuji moc za odpověď a přeji vám všechno dobré. S upřímným pozdravem Miriam.

Miriam, zkus si představit, že jsi obrovská Bytost, která se rozdělí na obrovské množství malilinkatých částiček, a teď je potřebuješ sjednotit. Hmota, kterou tyto částičky jsou přikryté, má pouze vlastnost. Vlastnost útoků na vnější svět. Tato síla tohoto útoku se překonává veliké množství životů, a to nejenom lidských ale i živočišných a rostlinných. A v této době mnoho lidí přichází k tomu, a zvlášť když už mě Miriam umíš poslouchat, že už nemáš Odpory těla k tomu, že by tělo uteklo a bránilo se těmto informacím, což je dobrá hladina.

Tak v této době vašim posláním je naučit se milovat. Milovat sama sebe neboli vše. Ano, lidé dřív si představovali toho Boha jako velikého starého dědečka s bílým vousem až do pasu, což je mylná představa, a dokonce i Bible o tom píše, že si člověk nemá Boha představovat, tak jak vypadá ve své podstatě, protože je to nepředstavitelné. Dřív nikoho nikdy nenapadlo, že vše na co nadává, co odmítá, k čemu má vztahovky, co kritizuje, je on sám, neboť je to jeho vlastní Božství. Ano, jestliže Bůh je vše a jsem to i já, tak já, jak se chovám ke světu, budu sklízet své semeno zaseté. A zase, když já budu s úctou a se soucitem mluvit k druhým lidským bytostem, ať udělají cokoli, mluvím sám k sobě. Své poznání jsem našel. Pochopit, že jestliže Bůh je vše, co existuje, tak se ke každému mám chovat jako k Bohu. To bylo hrozně jednoduché. A jednoduché to je. A v této době k tomu máte nejblíž, a to je všeobecný návod. Pak už je to zasazeno do vašich osobních, konkrétních životů, které si žijete každý sám. A v tom vašem životě už máte naplánované období, kdy si splňujete své Karmajógy, abyste se směli starat o druhé, i když se vám zrovna tisíckrát nechce a nemáte na to ani čas ani peníze ani náladu, překonat své nenálady a konat věci podle toho, jak se dějí. A pak zase se naučit milovat ty, kteří pro vás byli obtížní v životě a přivodili vám spoustu problémů.

Milovat neznamená, že na ně budete posílat lásky, tak jako říká Bílá magie. Milovat znamená, že nebudete útočit na jejich nedostatky. Tím se vám bude obrovsky ulevovat. To, co tady potom máte dělat, je vždycky nastaveno v té dobré komunikaci mezi jednotlivými těly. Spojování dnes je prvořadým úkolem, protože Vodnář spojuje. Vodnář vám přináší veškeré informace, které jsou zapotřebí k tomu, abyste se povýšili ve svém Vědomí. Ale ty pochopíte až tehdy, když nastřádáte ve svých vlastních životech všechny tyto body a splníte je.

Milá Ivanko, půjdu na to rychle a krátce, jak vidíš plastické operace? Nový nos, prsa, liposukce, lifting vrásek? Je to nespokojenost s tělem, s Hmotou? Je třeba to jen přijmout a být spokojený s tím, co bylo přiděleno? Anebo pokud nám dnes moderní technologie umožňují tuto operativní změnu jistých deformací, je správné to podstoupit? Zvýšit si sebevědomí a pak být teprve spokojená? Jeli vše dobré, je dobrá i tato zkušenost nebo jak to vidíš? Těším se, až se zase uvidíme. Měj se krásně Radka.

Ano i ne. Ano, je to samozřejmě u každého těla jiné a subjektivní, protože správně byste mohli tyto všechny operace podstoupit, když by vám to dělalo s tělem nějaký nepříjemný prožitek, to znamená ze zdravotních důvodů. Dejme tomu, já letos v listopadu půjdu na víčka. Už jsou tak těžké, že je opravdu velice únavné neustále ty víčka mít položené na těch očích a pak jste unavení, často oči zavírám, často mrkám. Už jsem podstoupila v lednu jednu operaci s očima, vidím krásně i na dálku i na blízko, tak se mi také ulevilo, ale tento rok zakončím touto operací a ráda. A to už má svůj smysl. Ale rozhodně nevidím smysl v prsou. Ale zase si tam ty lidé jdou pro svou zkušenost. Já osobně bych za sebe řekla, že bych nerada měla v sobě cizí plastickou věc a znám lidi, kteří podstoupili operaci prsou a mohli se několik let zbláznit, než si to zase nechali vyndat. Ale touha po tom mít dokonalé prsa anebo dokonce splnit přání svému partnerovi, který teda si myslí, že už vám ty prsa visí, to není nic příjemného. Vezměte si, že ten člověk kouká na vás jako na hmotnou složku, ale neváží si toho, jací jste uvnitř, jaká je vaše skutečná realita. Tam už jsou různé varianty, které potřebujete prohlédnout sami a vy, jak budete postupně stárnout se svými partnery, tak i vedle vás zestárnou jako muži a taky je budete mít rádi, protože na nich budete oceňovat ty věci, které vykonali anebo nevykonali. To už záleží na vašich životech. Na liftingu vrásek to zase není tak náročné. Naopak já si myslím, že tvář, která je vrásčitá, že tam má zaznamenáno mnoho zkušeností a je zajímavá. Ale to už je na každém z vás, co se vám komu líbí nebo nelíbí. Ale uvědomte si, že vy tím ošetřujete jenom svůj domeček, nic jiného. To nejste vy. Vy nejste obézní tělo, měli byste se naopak hýbat. Obézní tělo je, když se nehýbete a samozřejmě příjem potravy je mnohem vyšší. Tady už byste měli začít tím, že se nezačnete přejídat. Že když se přejídáte, tak už tam vám není dobře. Pak se nemůžete hýbat, když jste přejedení a už nebudete chodit a nebudete jezdit na kole, nebudete sportovat a tady začíná nekonečný řetězec. Ale tehdy se tělo začne cítit špatně. Ano, mít nějaký řád. Řád na své tělo. Když řeknu moje tělo, tak je někdo, kdo to tělo vlastní. Já ho vlastním své tělo jako svůj dům, a když začnu vnímat, že mi něco nedělá dobře, tak to přestanu dělat, protože vím, že se necítím s tím dobře. Lidé, kteří tohle přehlížejí, velice rychle zajedou do věcí, které je pak trápí a obtěžují, ale neumí se jich zbavit. Ale tady jde o to, aby vám tady bylo dobře, abyste se cítili ve svém těle dobře. Takže přesně si krásně řekla, Radko, jeli vše dobré, je dobrá i tato zkušenost. Ano, každý z vás tu zkušenost mít bude, co dělat a co nedělat a k tomu právě dojdete po všech těchto věcech.

Milá Ivanko, měla bych dotaz na svou třináctiletou dceru. Vedu spokojený život, jen moje holčička dennodenně zkouší mou trpělivost. Již jako malinká měla nejoblíbenější slova ne, nebudu, neudělám, nechci. Vychovávala jsem ji bez otce, spíše kamarádsky. Možná, že mi občas chyběla důslednost, trochu mi přerůstala přes hlavu. Nyní, když je navíc v pubertálním období, situace se jen zhoršují. Nejhorší asi je, že se nechce učit. Byla jsem s ní u psychologa a ten vyloučil mou domnělou poruchu osobnosti. Řekl, že má dcera má velice nízký stupeň inteligence. O střední škole nemám ani uvažovat. To bylo pro mě jako rána bleskem. Všechny mé představy o jejím budoucím studiu se mi zhroutily, není to tak, že učit se nechce, nebaví ji to. Ze školy nosí velmi špatné známky a je jí to jedno. Neví, co chce v budoucnu dělat. Dost s ní ohledně školy, a nejen kvůli ní, bojuji. Zákazy nefungují. Raději přinese trest a přijme trest, než by udělala, co po ní chci. Naše komunikace vázne. Já jsem nyní ve stádiu, že jsem přijala i to, že propadne, a to mi asi trvalo dlouhé roky. Ano, jak dobře si vybavuji mé dřívější pohrdání nad podobnými případy. Nevím, jak ji pomoci a jak zlepšit naší domácí atmosféru. Nechci vše svádět na IQ. Myslím, že u ní převládá lenost. Máš mi k tomu co říci, Ivanko? Moc děkuji, Martina.

Martino, no to sis na sebe připravila dost veliký bič. Tam opravdu byla asi dost veliká nedůslednost své dceři, když jste byly samy, asi jsi jí všechno podstrkovala a asi hodně věcí si i za ní dělala a možná i omlouvala. Víte, přísnost u rodičů směrem k dětem není neláska. Naopak je to velká láska. Vy připravujete svou budoucí generaci, až tady jednou nebudete na to, aby zvládala svůj život, až tady jednou nebudete. A dítě, které nechce dělat věci jenom, protože nechce, se bude ve svém životě hodně těžko potýkat. Možná ještě něco se dá zachránit, nastavte si pravidla, které ale dodržíš a skutečně ji budeš muset jakoby ukázat co nastane, když nebude dělat věci tak, jak chceš. Já bych si s ní sedla a vysvětlila jí, že do teď ona říkala ne, nechci, nebudu, nemohu, abys ji ukázala, jak to funguje, tak ji to klidně i předvedeš. Až po tobě něco bude chtít, tak taky nebudu moci. Je to jenom obraz v zrcadle, aby pochopila, jak se jí nebude líbit druhý obraz a pravidla, která si nastavíte, nesmíš opustit, protože jinak tě doženou. Jestliže si s dítětem domluvím, že třeba, když přinese špatnou známku, tak nebude moci dělat to, to a to, ta to skutečně dodrž. A hoď naprosto za hlavu, že ji to nevadí, že raději přijme trest. Ono ji to jednou dojde, ale pokusit se o to musíš. V případě, že totiž neudělá žádnou školu, nebudeš natolik silná, abys ji neživila až do svého nejvyššího věku, což by teda opravdu pro tebe mělo dramatický děj. Mnoho lidí takových znám, co si na to pak stěžovali celá léta, že živili dospělého syna až třeba do 40, 45 let než se za dramatických okolností potom rozešli, museli je třeba z domova skutečně vystěhovat, vyhodit a nastavit jim pravidla, která oni nikdy nechtěli dodržovat. Nedělej si s tím starosti. Zkrátka teď začni konat. Buď bez niterného útoku.  Teď potřebuješ vysvětlovat a být hodně trpělivá k tomu, abys vysvětlila Vědomí neboli Vědomí své vlastní dcery. Jakmile budeš mít negativní útoky od jedničky až do pětky, to znamená, že je špatná, nedostanou se výsledky, vztahovky, nerespektování věcí, ustupování ve slabosti nebo lítosti, zášti a kritiky. Těchto negativních emocí se prosím vyvaruj, ale konej jenom svým tělem jako nástrojem, pak to dítě ucítí, že ji miluješ, a že to s ní myslíš dobře a také přijdou dopady. Jakmile přijdou, nebudeš ji litovat. Teď to musíš se zatnutými zuby vydržet, aby to dítě ještě po dobu co spolu budete, něco pochopilo. Ještě je čas. Držím moc palce.

Milá Ivanko, poslouchám tě již několik let, ale s tímto si nevím rady. Syn a snacha s námi, se mnou a mým manželem, rok a půl po narození vnuka žili, ze dne na den ale přestali s námi komunikovat a nechtějí se s námi vídat. Neuvedli žádný důvod, jsou to už dva roky. Do té doby byl vnouček s námi jako s babičkou a dědečkem veselý a šťastný. Prosím o radu, jak se zachovat. Zkoušeli jsme volat, psát, ale bez odezvy. Děkuji moc za odpověď, mám tě moc ráda. Věrná buněčka.

Ja ja jaj, věrná buněčko, mysli na ně s láskou, to je jediné, to znamená, asi zřejmě měli nějaký důvod. Nešťourej se sama v sobě. Budeš to muset přijmout, protože to je jediné, co zbývá, pokud tam není absolutně žádná komunikace, tak se nedá samozřejmě nic dělat. Něco se odehrálo, co si budou muset vyřešit oni, a pokud vydržíte nějaký čas bez pláče, bez nářků jenom s respektem, teď budete využívat třetí čakru s respektem a bez kritiky a bez pocitu, že je něco špatně. Pokud uplynou léta nebo nějaký čas, může se stát, že se všechno zarovná, napraví. Možná třeba si budete muset počkat až do té doby, co vnouček bude veliký a možná třeba i dospělý, ale i ten čas může přijít. Tady se nedá nic jiného dělat, jenom bez negativních emocí myslet na všechny tři. Nikoho neobviňovat, na nikoho neútočit a čekat trpělivě. Přeju velkou sílu.

Děkuji, děkuji, děkuji, mám jediný dotaz, kdybych mohla přijet na kafe? Všechno mi odpadlo, tak jsem volná. S láskou Irena Von Šibenec.

No tak přijeď na kafe někdy, ale podívej se na náš rozvrh, kdy tu jsme a kdy tu nejsme, protože také hodně cestujeme, i když teď ve stavu karantény je to zamezené, takže zase nemůžeš přijet ty.

Otázka ohledně Bílé magie. Ivanka říkala, že když si něco vizualizujeme, napíšeme, tak to kradu všem, takže i samému sobě. Když si vizualizuji, že jsem zdravý a šťastný člověk, i to někomu kradu? Nedává mi to smysl. Ale nejspíš jsem to asi špatně pochopil. Děkuji za vysvětlení. Buňka Pavel z Bratislavy.

Ano, zkus se Pavle teď dobře soustředit. Ty jako Vědomí jsi celá planeta, to znamená celé Vědomí planety. Vizualizuje si vždy jenom schránka Hmoty, to znamená, tvoje tělo tvého jména Pavel. A vizualizujete si, a neboli si představujete, pouze vaše přání, co byste chtěli, jak byste chtěli být. To znamená je to vyjádření, obrovské vyjádření nespokojenosti. Ta nespokojenost vás nutí k představám, abyste se uklidňovali. Abyste si něco vyžebrali od toho pána Boha, kterého si tam samozřejmě zatím představujete. On tam je a chcete od něj tyto věci. Jenže celý Osud je hotový a je tebou jako Bohem vymyšlený. V DNA pod stříškou hmotného stavu. To znamená, že ty jsi ukryt pod všemi těly tohoto světa, ne jenom lidskými ale i ostatních bytostí. Tedy pokud něco z toho světa chceš pro sama sebe, kradeš to sama sobě, svému Vědomí v druhých lidských tělech. To znamená, že ty to odebíráš, tehdy to nedostaneš. V této době ne. Bílá magie, když se dostane do osmé třídy, tak ze začátku jí to funguje, všechno co si přeje, tak získá. Až po čase zjistí, že zase o to přišla. Je to zákon, protože sice došlo k vytvoření přání a jeho splnění, ale za nějaký čas dramaticky o to ten člověk přijde, aby pochopil, že si to neměl přát. V úrovni, kdy odcházíte z té předposlední třídy do poslední, kdy kráčíte sami k sobě jako k celku neboli do Pokory a stáváte se celým univerzálním planetárním Bohem, tehdy už víte, že přesně to, co máte, je vaše, a pozor i to, co nemáte, je vaše. To totiž nemáte mít. A je zbytečné po tom toužit. A tehdy se dostanete do stavu, kdy máte naprosto vše. To si ale každý z vás musí vyzkoušet. A tehdy, protože to necháváte světu neboli sami sobě v jiných tělech, tehdy dostanete vždy v pravou chvíli přesně to, co potřebovat budete, aniž byste si to vyžádali od světa. Je tam všechno připravené. Teprve pochopíte, že máte na dosah naprosto všechno, ale tím že jste spokojení a že nic neočekáváte a nic od toho světa nepotřebujete, tehdy dostanete k potřebě vše v pravou chvíli a v pravý čas.

Dobrý den, paní Ivanko, chtěla bych vás pozdravit. Mám na vás dotaz, vlastně ani nevím, jestli je to dotaz. Cítím se v současné době jako bych měla mysl za mlhavým oparem a nemohu se soustředit na práci. Potřebuji hodně odpočívat, dělá mi problém hluk a stres. Obojí mám ve velké míře v práci. Loni 13. prosince bylo velké propouštění na našem oddělní. Stále jsou tam systémové chyby. Chodím do práce, připadám si jako robot a stále mě to nutí více odpočívat. I jakákoliv námaha mě vyčerpává. Mám čtyři vnoučata. Pomáhám svým třem dcerám jen, jak můžu a co mi zdraví a síla dovolí. Dnes 13. března byla moje nejmladší dcera na vyvolání porodu v nemocnici v Bohunicích, ale hackeři napadli počítačovou síť, a tak dcera odjela domů a zítra jede znovu. Je to zvláštní těžká doba s tím, co se děje. Snažím se nevnímat okolí, média, ale letos mi bude v září 55 let. Můj život byl a je samá zkouška a bolesti ale i radosti tak, jak každého z nás. Vnímám svůj život s Pokorou, s láskou a s tím, co přichází. Lásky mám v životě mnoho, protože jsme velká rodina, mám ještě rodiče i ze strany manžela. To, co se nyní děje, je již poslední z velkých zkoušek? Vím, že je to těžká otázka a každý máme svůj život předurčen. Před třemi lety jsem měla těžký úraz. Málem jsem přišla o nohu. Dostala jsem infekci do těla, vše jsem přijímala s Pokorou. Nyní jakoby mi docházely síly i přesto, že se snažím relaxovat a přijímat. Co mám udělat, abych se zklidnila a má hlava zůstala oproštěna od toho všeho, co se kolem děje? Jsem panna, narozená 1965, je tam citlivost jaksi daná. Přeji vám krásné dny a děkuji, Jana.

Janičko, teď přečtu jednu větu. Co mám udělat, abych se zklidnila a má hlava zůstala oproštěna od toho všeho, co se kolem děje. A zároveň tady píšeš, Jani, vnímám svůj život s Pokorou a láskou, s tím co přichází. Tady sama vidíš, že to ještě není ono. Pokora znamená, že jestliže je vše hotové a nastavené a moje dcera pojede na vyvolání porodu v nemocnici v Bohunicích, tak je mojí Vůli i to, že se dnes nenarodí moje vnouče, protože hackeři napadli počítačovou síť a ona pojede zítra znovu. Stav nebránění se neboli Pokory je, zaradovat se, že se můj vnuk narodí až zítra a ne dnes. Neútočit na něco jako na špatné, že se děje něco špatně. Všechno má svůj smysl. Teprve tehdy nastává obrovský pokrok a vhled a žití Pokory. Já znám mnoho lidí Janičko, kteří si myslí, že žijí Pokorně a že přijímají. Přijímat znamená i vidět své síly jak ubývají, protože my, jak stárneme, naše tělo, které jsme si oblékli, za které se považujeme do doby, než prohlédneme, kým jsme. Přijímání v Pokoře znamená, že vím, že nástroj, který jsem si oblékla a který mi měl sloužit, už nestihne toho tolik, kolik stihlo před deseti, dvaceti, třiceti lety. A budu tedy více odpočívat. A budu prokazovat lásku druhým i sobě tím, že se trochu zastavím. Nebudu si myslet, že já sama spasím svět, ale nechám, protože do této doby jsem se o ně starala, aby se také třeba někdy i oni starali o mě, abych jim umožnila to krásné konání starosti o druhé. Mnoho lidí tady dnes se naučilo těšit se z toho, že dávají dary druhým, ale neumějí přijímat. To znamená, že jsou brzdou a překážkou pro ty, kteří chtějí taky se naučit dávat, a když já jim neumožním, aby mi darovali, nemohou zažít to štěstí, co jsem se naučila já sama při svém dávání. Jste ve všech tělech. Jste jediným Bohem a Pokora je, že všichni všechno musí umět ve svém čase nastaveném. Vaše tělo vám mnohdy všem říká, že žijete v Pokoře, ale ještě tam je hodně věcí, které se musíte naučit. Přijde to vhledem, pochopením, přijmutím všeho tak, jak je, dnes nemám sílu, tak si odpočinu. A přijímám to a jsem rád. Bez pocitu, že jsem něco nemohl udělat, když jsem to tuze chtěl. Radovat se z každé maličkosti. Mě nepropustili. Ještě jsem v práci. A je jedno, že tam jsou systémové chyby, my na nich zapracujeme, to je radost z konání. Zkuste se na to dívat vždycky tím lepším obzorem, který se tam ukazuje než ten, který vede do černé díry a nepochopení.

Dobrý den, Ivanko, jsou to dva roky, co jsem náhodně na tebe klikla v PC. Od té doby tě stále poslouchám a jednou jsem měla to štěstí dostat se na tvé přednášky. Dnes už vím, že nic není náhoda. Ráda bych ti tímto způsobem poděkovala za tvé dobro, které šíříš mezi nás. Tvé moudré učení dokáže člověka probudit a povzbudit. Ve tvých činech a slovech je velká síla a láska, která se šíří jako infekce. Jsem šťastná, že mě bylo dovoleno kliknout a vstoupit k tobě. Ráda bych se tě, Ivanko, zeptala na mnoho věcí, ale vím, že svůj život si musím odžít a přijít si na všechno sama. Ještě jednou ti děkuji, že mi tak moc pomáháš na cestě ke svobodě. Bůh ti žehnej. Šárka.

Děkuji, no nedávno na FB někdo napsal, že Ivanka je taky vir. To mě obrovsky pobavilo. Ano, Adamcová je vir. Vir spokojenosti.

Milá Ivanko, srdečně tě zdravím a děkuji za možnost dotazu touto cestou, když beseda byla zrušena. Již od poloviny loňského října mám problémy s páteři a klouby. Začalo mi to, když jsem se vrátila ze Slunečnice. Nejdřív mírně, pak se to zhoršilo do takového stavu, že jsem sotva zvedla hrnek s čajem a kvůli bolesti jsem nemohla spát. Po mnohých vyšetřeních se zjistilo, že mám v těle veliký zánět. Pravděpodobně zatím nejasné revmatické onemocnění. Vím, že je to platba a více či méně se mi daří to trpělivě snášet. Beru léky a odpočívám. Dělám, co můžu. V poslední době se to pomalu začalo zlepšovat, ale mám něco alespoň pozitivního v době koronavirové, jenom se mi stále nedaří ztuhlá ramena. Mohla bys mi prosím naznačit, s čím to může souviset. Poslouchala jsem mnoho tvých přednášek a zrovna v poslední době, ale nějak se mi zatím nerozsvítilo. Moc děkuji Lucie.

Luci, já bych si musela sáhnout, ale jistě pokud jsi byla tady na Statku, tak víš, že vždy je nějaký doplatek, který se rozjíždí. Když sem přijedete a vaše čakerní soustava nebo nějaká čakra by nebyla v platbě, tak se nedá nic zjistit, ale pokud je v platbě a odehrává se platební činnost čakry, tehdy když si popovídáme a vysvětlíme si všechny věci, které tu jsou, tak část platby odteče a zbytek si musíte doplatit a toto jsou doplatky, které v těle jsou připraveny, a buďte rádi, protože zaplatit se musí do posledního haléře. Nic méně konkrétnost na vašem obraze těla se každou vteřinu mění ten obraz. A každou vteřinou máte něco zaplaceného, něco nového se otevírá, čakry se střídají. Je to jako když byste hráli na nějaký nástroj. Vaše tělo je vlastně jakoby kanál, tuba, kde jsou otevírány a uzavírány čakerní otvory podle toho, co se v nich odehrává. A samozřejmě každým okamžikem máte něco splaceného a každým okamžikem něco nového vytváříte a opravujete se. V této době je to velice důležité, abyste mohli věci pochopit. Rozhýbat ramena.

Existují cviky, které vám pomohou, a ideální by bylo navštívit někde v místě, existují rehabilitační centra, kde vám přesně na míru ve stavu vašich šlach, fascií, já jsem nedávno mluvila o fasciích, je to neuvěřitelný překrásný nový objev, udělala to nějaká italská doktorka, která zmapovala veškeré fascie v lidském těle, které byly dříve opomíjené. Zjistilo se, že ta tenoulilinká blanka, která udržuje v přesném tvaru každý sval, je vlastně zásobárnou živin a pozor, jestliže se špatně hýbete, slyšíte to hýbete, to znamená máte jednotvárný život a chodíte jenom třeba do práce a z práce, není na víc čas, ale pozor, to vás dožene, tak se stává, že když se špatně hýbete, ty blanky těch fascií po sobě mají klouzat a když se málo pohybují, tak aby tam nebyla ztuhlost, tak ty blanky začnou vytvářet takovou gelovitou hmotu, která při dalším pokračování nedostatku pohybu se slepí. A to vám dělá pak bolesti. V tomto by vám mohla pomoct speciální masáž fasciová, ajurvédská, jestli máte někde nějakého maséra, tak zkuste za ním dojít, nebude to příjemné, nebo také existuje teď na fascie masáž, která se jmenuje tak zvaně Rolfing, zase každý masér je jiným masérem jako je každý zedník jiným zedníkem. Záleží na tom, jak se té práci věnuje a jakým je člověkem, jak do toho vkládá to své já. Ale i ten rolfing, tam je to zase na sucho ale podrží vám ten masér sval a vy děláte malé centimetrové pohyby, kde vlastně oddělujete od sebe dvě slepené plochy. Není to teda zrovna moc příjemné někdy, ale věřte, že se vám strašně uleví, a když se podaří rozlepit fascii, tak se zase ta hybnost dá do původního stavu.

Mně se to před čtyřma rukama podařilo, když jsme dělali stavbu na Mnichově, tak jsem se opravdu už přetáhla a už to nebyla pro mě radost. Už jsem cítila paralelně s laboratoří, když jsem každý den přijížděla na Statek a uklízela jsem po jednotlivých firmách a druhý den jsem přijela, bylo to to samé, tak pak už jste jenom unavení a jenom si plníte své povinnosti tak, jak vám to tělo dovolí a to mě pak dohnalo. Necelý týden po kolaudaci jsem se vzbudila po noci, kdy předtím mi nic nebylo a já jsem nemohla vůbec hnout ramenem a trvalo to deset měsíců, než se to rameno rozhýbalo, ale zatněte zuby, stojí to za to. Když v Pokoře budete přijímat tuto platbu jako správnou, přijde vám přes vaše Božství v jiných lidských tělech způsob, jak to napravit a chce to jenom čas, který tomu člověk věnuje.

Milá Ivanko, už jsem ti párkrát psala, když jsem tě ještě před pár lety pravidelně poslouchala. Teď už mám pocit, že se mám víc věnovat praxi života a už neposlouchám pravidelně, ale pořád se snažím myslet na to, co se děje kolem mě a co jsem se ze tvých promluv naučila. Přidala jsem se k nenásilnému klimatickému hnutí, které se prostřednictvím uměleckých akcí a akcí narušujících běžný řád věcí, tak zvaná občanská neposlušnost, snaží tlačit vlády všech zemí k šetrnějším opatřením pro Zemi, přechod na obnovitelné zdroje energie a celkovou změnu systému zapojení do světa, takzvané regenerativní kultury, která by měla zlepšit mezilidské vztahy a celkovou péči o Zemi.

V této souvislosti mi připadá, že koronavirus a opatření s ním přijatá jsou vlastně požehnáním pro nás všechny a jediné, co musíme, je podívat se kolem sebe a vidět, co se doopravdy děje a co se z toho můžeme naučit. Konečně budeme doma se svými blízkými, budeme se muset vnímat, pečovat jeden o druhého, sehnat obživu, společně unést těžkost toho, co nevyhnutelně v životě člověka může přijít. Tedy že se nemusíme spolehnout sami na sebe a že jsme jen loutkami v rukou stvořitele života na Zemi. Vlastně jsem chtěla jen poděkovat za sebe a všechny lidi, kteří cítí volání více naslouchat přírodě a lidem obecně a neváhají se o své dary podělit, ať máme sílu stále zůstat napojeni na zdroj života, kterým ve skutečnosti jsme. S láskou Zuzka.

Ano, Zuzanko, je to tak a pamatujte si, že čím víc lidé budou běsnit nad tím, že koronavirus je, tím nás ještě automaticky čekají mnohem horší věci. My dnes máme být šťastní, že je tady pouze virus chřipkový. Jsou horší věci, jako je válka, jako jsou hladomory, jako jsou mnohem horší nemoci, které by se mohly vyskytnout, válečné stavy mezi jednotlivými zeměmi a není tu málo zemí, které by mezi sebou válčily. Radujme se z toho, co dnes máme. To je nejlepší krok, nejlepší optimismus a každý z vás se třídí jako zrníčko doleva nebo doprava podle toho, kam patří. Jestli vnímá teď v této chvíli co je dobro a to co může vidět jako dobro. Otec vždy říkává, že ten, kdo je spokojený, může dostat víc. Ten, kdo je nespokojený, nedostane nic. Ano, přesně tak. Spojujeme se dnes v jedno jediné Vědomí, tak jak každý podléhá, je schopen anebo neschopen. A to je to, co vás tvoří. To je vaší skutečnou realitou. A dnes jak byste chtěli, když by vám bylo dobře, když by se nic nedělo, jak byste chtěli prokázat tyto věci. Pro vás je nutné, že musíte projít bojištěm, ohništěm, abyste se uměli ani neotočit a jít s hlavou vztyčenou dál. Takže za všechny tyto lidi, kteří to takto vnímají, je to perfektní.

A děkuji, děkuji za to, že jste se naučili vnímat. Nepovažujte prosím vás žádné děje za špatné. Uvědomte si, že lidstvo napřed bylo tak rozsekané na jednotlivé dílky Boha a celé eony věků se protloukalo všemi možnými druhy válek, útoků nenávisti, vražd a vším možným, aby Božství dohnalo samo sebe přes jeden jediný dílek. To znamená, že napřed se muselo dojít k obrovskému rozdělení celého světa a přijít do náročných situací, které se tady odehrávaly a odehrávají. Teprve tehdy nastane pochopení lidstva, že jsou jedno. To znamená, že děje, které se odehrávají, jsou nutné a vámi nastavené. Proto ti, kteří budou ukazovat prstem na nějakého vládního činitele, na nějakého diktátora pozor, tak mají v sobě svou kritiku a rozdělení. Všichni lidé, my všichni lidé máme jednu jedinou společnou vlastnost, jsme jediným Bohem, takže my jsme si to vymysleli a my tím dějem musíme projít v naprostém klidu, abychom z něj mohli svobodně vyjít a teprve být svobodným Bohem. Ten, kdo bude považovat tyto děje za špatné, a bude revoltovat, bude ještě pokračovat ve svém vývoji ve 3D. Napřed musí být tady hůř, abychom věci pochopili. To je základ.

Milá Ivanko, využívám této možnosti, co by náhrady za audio ze zrušené besedy a moc prosím, zda bys v této náročné době mohla nějak podrobněji vysvětlit, co se to vlastně děje a proč v takovém měřítku. Já vím, že vše je dobré, vše je dané, jenom procházíme, ale naše hmotičky se bouří a mají problémy s přijímáním a rozhodně nezůstávají nad věcí. Pokud by to šlo, tak nám to podej trošku pozitivním způsobem.

Ještě bych měla velikou prosbu, zda bys mohla namluvit promluvu k jednotlivým čakrám a dát to jako nahrávku k prodeji. Věřím, že by si to dost lidí rádo zakoupilo, občas na nějaké besedě dáš promluvu k jedné čakře, většinou k první a vím, že už to je jiné než kdysi před lety na jediné nahrávce. Na Slunečnici se asi nedostanu nebo alespoň zatím mám ten pocit a ráda bych slyšela promluvu k čakrám celou. Děkuji a přeji krásné jarní dny. Marcela.

Marcelko, ano já to mohu nahrát, akorát problém je, že se vám pak tedy samozřejmě spustí platby, a protože já vlastně jsem vaše vlastní Vědomí, které když žádá, tak samo sebe očišťuje, a to pak bude pro vás velice náročné, protože si odžijete pak tu stoprocentní platbu. Je ale nutné, já to často říkám a poslední dobou na přednášce vždycky aspoň jednu, abyste si uvědomovali, že nikdo nikdy vám nic neudělal, že sami jste si v plánu svého Božství a průchodem skrze hmotnou složku nastavili svůj Osud celé planety a že je tak správný a nikdo nikdy vám nic druhý neudělal, protože tělo druhého člověka se svým jiným jménem než je vaše, oživuje vaše vlastní Vědomí. A tohle je pro vás jediná možnost, jak tohle to zažijete při té promluvě a to je super. Já teď ještě pro tuto dobu bych chtěla vám citovat ze tří vět, jsou to věty, je to pár vět z Bible, z různých žalmů, protože v této době jsou důležité a je to jako vize, která se splnit má.

Je to žalm 102 22

Když se sjednotí lidé a všechny národy, aby sloužily lásce.

Druhý je Izajáš 2/4

Překují své tanky na traktory a promění válečné strany na ozdravovny, žádná lidská bytost nebude škodit jiné a všichni navždy zapomenou, co je válka.

Třetí Izajáš 65/9

A ti, kteří projdou výběrem, se stanou dědici nové Země a budou na ní přebývat, služebníci lásky.

Ano, tohle je JEDNOTA a týká se to i těch prohlášení.

V tom měřítku, ve kterém se dnes dějí věci, se dít samozřejmě mají. Už jsem před malou chvílí mluvila o tom, že pokud byste neprožili náročné věci, jak byste prokázali, že dokážete zlikvidovat tanky a překout je v traktory. V jednom francouzském městě, ve kterém jsem byla, je překrásná a obrovská socha Madony s dítětem, která leží nad velikým kráterem. Tato socha byla v roce 1813 vytvořena po skončení Napoleonských válek, byly roztaveny všechny kanony a z nich byla odlita tato socha. Má nádhernou atmosféru a je tak obrovská, že do ní lidé lezou a po žebřících mohou vylézt do pozice očí Madony a koukat se po krajině. Překrásný pocit. Zatím tyto pocity se nacházejí na místech Země, je jich už docela dost, ale stejně pořád převažují místa, kde cítíte jenom vzdor, nenávist a negativní emoce. Ale také máte vědět, že jsou v těchto místech správné, neboť tam, kde se toto děje, ještě se lidé učí. Nebouřete, vězte, že vše jak se děje, má svůj význam, i když ho zatím nemůžete prohlédnout. A tehdy vás Otec vede správným směrem neboli vy sami sebe.

Tímto se s vámi loučím a uvidíme, jestli nám Osud dovolí se sejít v Českých Budějovicích v dubnu. Pokud ne, tak mi zase pošlete vaše otázky a já vám je nahraju. A už se na vás zase těším někde na viděnou na slyšenou. Zdravím.